Pe ăsta!
Aici, băiete!
Eşti greu!
Şi bălos!
Eşti un băiat bun!
Eşti băiatul meu bun!
Cinci ani mai târziu
Bună!
Iubito, nu am prea mult timp!
Tată?
Eşti bine?
A intervenit ceva la muncă, draga mea...
şi tata nu va fi acasă pentru un timp.
Nu înţeleg.
Nu poţi să te întorci acasă, scumpo, bine?
Ce se petrece?
Este în regulă. Nu vei fi singură.
Îl ai pe Bolt.
L-am modificat genetic...
Te poate proteja acum.
BOLT: EROUL PATRUPED
Acestea sunt nişte veşti minunate.
Totul se aranjează la fix.
Iată-l, doctor Calico!
Ai reuşit să-l faci pe oaspetele nostru să verse tot?
Cu siguranţă că va vărsa tot!
Într-un fel sau altul.
Niciodată, niciodată nu voi vorbi.
Tată!
Începi să mă iriţi, profesore, sunt iritat.
Nu pot accepta asta. Pachetul a sosit?
Poate îl va face pe dragul nostru prieten puţin mai comunicativ.
Trimit un agent să îl ia.
Minunat! Pune-l să-l aducă la mine cu primul zbor.
Bolt, să mergem!
Avem nevoie doar de fată!
- Ce? - Unde este Calico?
Nu vorbesc cu voi.
Bolivia, Bolivia, Calico este în Bolivia!
Lacul Rogaguado!
Lacul Rogaguado! Ştiam eu!
Haide Bolt, să mergem.
Bolivia, un avion pleacă în 10 minute.
Bolt, haide!
Bolt, prinde.
Căţeluş!
Bun băiat!
Pe-aici băiete!
Bolt, vorbeşte.
Bine, bine...
Bună treabă, băiete.
Misiune îndeplinită!
Asta este de păstrat!
Este în regulă, durule, i-ai prins pe toţi.
Nu-ţi face griji Bolt, ai salvat din nou ziua.
Bun băiat!
Aici, băiete!
Bolt, vorbeşte.
- Un microfon! - Se vede un microfon.
Câtă neglijenţă!
Câinele ar fi putut să îl vadă.
Ar fi putut să îl vadă.
Cui îi pasă dacă acest câine vede un microfon?
Scuze că-ţi voi răspunde cu o întrebare!
Dar, cine eşti?
Mindy Parker, de la reţea.
Desigur... Lasă-mă să te întreb, Mindy de la reţea...
Ce vezi aici?
- Câinele. - "Câinele", spune ea.
Săraca Mindy... săraca de ea!
Îmi scapă ceva?
Îţi scapă totul, într-adevăr.
Tu vezi un câine... Eu văd un animal care crede
cu fiecare fibră din trupul său...
că fata pe care o iubeşte este în pericol de moarte.
Văd o profunzime a emoţiilor pe chipul acelui câine
cum nu s-a mai imortalizat niciodată pe ecrane.
Niciodată, Mindy de la reţea.
Ne dăm peste cap pentru a fi siguri că Bolt crede că totul e real.
De asta nu ne greşim locurile, de asta nu refacem scenele.
Şi cu siguranţă de asta nu-l lăsăm pe câine să vadă
microfoane rătăcite!
Pentru că, Mindy de la reţea...
dacă Bolt crede...
audienţa crede.
Bine, vrei realitate, uite aici şefule.
Spectacolul este prea previzibil.
Fata este în pericol, câinele o salvează din mâinile englezului înfricoşător,
am înţeles, întotdeauna este un sfârşit fericit.
Şi publicul nostru ţintă cu vârste cuprinse între 8 şi 35 de ani
este nefericit.
Nu îi fericeşte fericirea.
Aşa că, nu ştiu, poate-ar trebui să îţi faci mai puţine griji
cu jocul actoricesc al câinelui şi să petreci mai mult timp
gândindu-te cum să-i opreşti pe tinerii de 20 de ani să schimbe postul.
Pentru că dacă pierzi şi o jumătate de punct de audienţă, mă jur
că îi voi concedia pe toţi cei din camera asta, începând cu tine.
Ţi se pare suficient de real?
Uite. Perfect.
M-ai salvat din nou, Bolt.
Este în regulă, nu e nimic.
Gata cu băieţii răi.
Vrei nişte mâncare, Bolt, ţi-e foame?
I-ai prins, Bolt, nimeni nu îmi va face rău.
Uită-te la mine. Sunt bine, vezi?
Vino aici, vino aici!
Du-te şi adu-o! Adu-o!
Nici asta nu este amuzantă.
Ce avem noi aici?
Vechiul tău prieten... Domnul Morcov.
Bolt!
Ştii că trebuie să plec.
Da, tu eşti băiatul meu cuminte.
Iat-o, micuţa mea supervedetă!
Să mergem la şedinţa foto pentru coperta revistei "Teen".
Mamă, vreau să-l iau pe Bolt acasă pentru acest sfârşit de săptămână.
- Ei bine, eu nu... - Asta ar fi nemaipomenit...
O fetiţă şi câinele ei.
Nu e nimic mai bun de atât.
Deci îl pot aduce pe Bolt acasă?
Ca prieten al tău aş spune, da, absolut...
dar ca agent trebuie să-ţi amintesc. Aceasta este lumea lui Bolt.
Trebuie să stea chiar aici.
Să mergem.
Dar niciodată nu poate să fie doar un câine obişnuit.
Şi ar fi doar un sfârşit de săptămână...
Ştii ce? Este o întrebare corectă. Să facem asta, să îi înfigem un ac.
S-a înfipt, poftim. Acum o vom lăsa să atârne un pic acolo
şi ne vom ocupa de ea după ce ne vom gândi mai bine.
Aşa e bine? Zâmbesc toţi prin jur? Să mergem de aici!
Nu am nevoie să mă gândesc. Vreau să-l iau pe Bolt acasă.
Uită-te la fata asta... am o fetiţă acasă,
iubirea vieţii mele, aş face totul pentru ea.
Şi aş da-o în schimbul tău fără să clipesc!
Asta-mi aminteşte că trebuie să trecem pe la garderobă.
Deci câinele crede că toate acestea sunt adevărate?
Da. Eşti nou. Tipul nu părăseşte niciodată platoul.
Incredibil. Când am ocazia, ăsta e modul meu preferat de relaxare.
Ar trebui să încep cu râsul malefic.
Bună, mingi de păr!
Poate că astăzi ai câştigat, Bolt, dar la final...
îi vom face felul micuţei tale Penny.
Nu prea cred, pisoiule, pentru că ai ales calea răului.
Vă va distruge până la urmă odată cu păpuşarul vostru malefic.
Ştiu! Priveşte asta.
E pe ducă, dulăule. Ochi-verde are un plan
şi în curând îl va executa.
Şi apoi o va executa pe ea!
Frumos!
V-aş super-lătra înapoi în tomberonul din care aţi venit,
dar am nevoie de voi în viaţă,
pentru că am un mesaj pentru Ochi-verde ăsta al vostru.
Să-i spuneţi că vechiul lui prieten, Bolt, a zis...
Este lung?
- Ce să fie lung? - Mesajul!
Este un mesaj lung? Pentru că am o memorie groaznică.
Îl voi scurta, bine? Spuneţi-i că am zis...
Ştii ce? De ce nu facem aşa?
Tu îţi aminteşti prima parte a mesajului, iar eu a doua.
Şi atunci îl putem transmite lui Ochi-verde împreună.
Nu îmi pasă cum este transmis mesajul...
Doar fă-o, bine? Spune-i lui Ochi-verde că nu voi dormi,
nu mă voi odihni până ce Penny a mea nu este
în siguranţă, departe de ghearele lui malefice.
Mult prea multe cuvinte! Mă miram, nu înţelegeam
şi pe urmă m-am plictisit puţin, era ceva despre gheare?
Oricum, îmi voi da silinţa. Adio!
Apropo, sunt un mare fan, îl ador, te iubesc, trebuie să merg!
Înapoi, fiinţe bolnave... revoltătoare!
Câini!
Pisici!
Niciodată nu-i voi lăsa să te prindă, Penny!
Eşti gata, Bolt?
Să se îndepărteze cadrul, camera trei...
Camera patru, urmăreşte-l!
Camionul.
Mulţumesc, Larry.
Scooter, prim-plan. Fiţi pregătiţi cu barele din cauciuc.
Ţineţi-le urma!
Super calculatorul lui Calico.
Dacă îl putem accesa...
vom afla unde îl ţin pe tatăl meu.
Armele sunt pregătite.
E momentul pentru "privirea de foc".
Bolt, atacă!
Acum!
Frumoasă mişcare.
Atâta devotament... Îmi umezeşte ochii.
Calico!
Descoperirile tatălui tău pot fi de mare folos...
organizaţiei noastre.
Sunt sigur că va fi mai binevoitor
acum că am prins-o pe Penny a lui!
Bolt!
Dominaţia lumii este la un pas distanţă!
Ce părere are grupul-ţintă despre alpinişti?
Ai vrut un public de 18-35 de ani nefericit,
îţi dau un public de 18-35 de ani nefericit.
Bolt, este în regulă. Sunt bine.
Gărzi, opriţi-o.
- Stai! - Ascultaţi-l!
- Trebuie să ştie că sunt bine. - Nu, nu eşti bine.
Ai fost răpită de doctorul malefic Calico.
Sau măcar asta trebuie să creadă câinele.
Doar imaginează-ţi cât de entuziasmat va fi...
când te va salva, mâine.
Dar va fi agitat toată noaptea, te rog...
Stai aşa, ce se află după urechea ta?
Să fie oare... Da, este un ac!
Să luăm acul şi să îl înfigem în această conversaţie.
Şi nu îl vom da jos, nu doamnă, până când problema nu va fi rezolvată.
- Dar eu... - Ştii de ce îmi aduce aminte asta?
De lansarea DVD-ului. Să mergem. Este un eveniment important.
Lăsaţi-ne nişte spaţiu. Să nu înghesuim talentul.
Lucrăm la râsul meu malefic. Dacă acesta este un râs malefic.
Uite ce, nu eşti pregătit pentru râsul malefic...
poţi face un chicotit oarecum supărat
după râsul meu malefic.
Bolt!
Bolt, vino aici!
Am întârziat.
- Bolt, vino! - Vin, Penny!
Haide, Bolt.
Rezistă, Penny. Rezistă.
Bolt, vino!
Penny!
Bolt! Aici, Bolt!
Fii tare, Bolty!
Bine, stai calm, eşti calm, Bolty.
Ochi-verde!
Penny... Penny.
Penny!
Obiectivul fixat.
Se sfârşeşte aici.
Penny!
Au mutat-o.
Nu avem timp să ne formalizăm, fraţilor.
Stăpâna mea este în pericol şi...
- Ce faci? - Scuze.
- Vrei să-l mirosi pe al meu mai întâi? - Ce?
- Nu eşti de prin zonă, nu? - Opreşte-te!
Este serios.
Te-ai pierdut, dragule?
Rupe gratiile.
Prietene!
Ţi-ai înţepenit bine căpăţâna, nu-i aşa?
Băieţi, veniţi aici, ia priviţi, şi-a înţepenit tărtăcuţa.
Da, asta este o tărtăcuţă înţepenită.
Prietene, linişteşte-te, ia-o uşor!
N-o iau uşor, fazanule, îmi este dor de stăpâna mea.
Prietene, relaxează-te, uite aşa, întoarce şi trage.
Nu-ţi bate capul, vei ieşi în scurt timp.
Ce este asta?
Îmi slăbesc puterile.
- Polistiren expandat. - Polistiren?
Poartă semnătura lui Ochi-verde!
Aţi văzut omul cu un ochi verde?
Să ştii, trebuie s-o spun, dacă pot spune asta...
îmi pari cunoscut. Uitaţi-vă la mutra tipului ăstuia.
- Pot să jur că l-am mai văzut. - Da, da.
Şi îţi spun că nu uit nicio faţă.
- Niciodată nu uită. - Se pricepe la reţinut feţe.
Ascultaţi, omul cu un ochi verde. Spuneţi-mi ce ştiţi, păsărilor.
- Îl cunosc pe câinele asta. - Da, şi eu.
Trebuie să-mi amintesc. Mă va omorî!
Nu, nu ştiu, mi s-a părut.
Te învârteai pe strada 14 cu un vagabond pe nume Calvin?
- Da, Calvin, labradorul. - Ce?
Trebuie să mă ajuţi, pentru că este "ridiculos"!
- Absolut "ridiculos". - "Capisce" ridiculos? Ştii ce înseamnă?
Voi, porumbeilor, sunteţi inutili,
am nevoie de cineva din interior, un apropiat al lui Ochi-verde...
- O pisică. - Pisică?
Da, o pisică, şi când o voi găsi...
Când o voi găsi, o voi face pe acea pisică să-şi dorească să nu se fi născut.
Cred că ştim pisica potrivită.
La ţanc. Intră.
Bună treabă, găseşte nişte muştar data viitoare.
- Bine, păpuşel? - Da, Mittens. Mulţumesc, Mittens.
E un covrig, Ted?
- Ce băiat de ispravă! - La revedere, Mittens.
Louie!
Ce e asta?
A fost o săptămână proastă. Asta e jumătate din tot ce am.
Auzi asta, Louie? Mor de foame!
Şi când bătrânul stomac începe să vorbească, nu vorbeşte cu mine
- ci cu... ghearele! - Nu ghearele, te rog!
Ţin poznaşele astea în frâu cât de bine pot
dar nu ţine de mine. Stomacul are linie directă spre ele
şi aud cam multă vorbărie pe fir.
Voi vorbi cu ghearele, dar în schimb, săptămâna viitoare
- toată mâncarea ta vine la mine. - Dar nu aşa ne-am înţeles!
Îţi dau jumătate din mâncare şi tu îmi oferi protecţie.
- Aşa este târgul nostru. - Ei bine, târgul tocmai a expirat.
- Acum şterge-o. - Fii atentă la ce-ţi spun, Mittens,
într-o zi, cineva ţi se va împotrivi, cineva te va învăţa o lecţie.
Da, sunt foarte speriată acum.
Ar trebui să fii.
Unde este ea?
- Cine? - Ştii de ce sunt aici.
Unde este?
Bine, uite prietene, nu ştiu ce vrei să spui...
Haide, Mittens. Spune-i tipului unde este.
- Spune-i câinelui, fă-l fericit. - Da, da, Mittens, spune-i.
Vinnie, Bobby, Joey, băieţii mei!
Vreţi să-i spuneţi câinelui dement că nu sunt pisica potrivită?
- Ai prins-o, amice. - Aceasta e ea.
- Ea este. - Ea este cu siguranţă pisica potrivită.
Se pare că o vom face pe calea cea grea.
Eşti nebun, omule?
Joey, am exagerat?
Glumeşti? Asta este cea mai bună zi din viaţa mea.
Lucrezi pentru tipul în negru care lucrează pentru Ochi-verde.
Ei au luat-o pe Penny. Unde este?
- Nu ştiu despre ce vorbeşti. - Încep să obosesc, mâţo.
De fapt, simt că mi se pune un cârcel.
Bine, vorbesc, ştiu unde este Penny.
Au prins-o. Omul în negru şi tipul cu ochii albaştrii.
Ochi albaştri?
Verzi, verzi. Cel cu un ochi verde.
Nu te poţi opri din minciuni. Nu, pisicuţo? Ai minciuna în gene.
Eşti scârboasă.
Ştiu, sunt dezgustătoare, mă dezgust pe mine însămi.
Hollywood.
Dar dacă mă pui jos, îţi voi arăta unde este.
Sper că apreciezi riscul pe ce care mi l-am asumat.
Fiecare os din trupul meu de mâţă malefică îmi spune
să nu trădez încrederea lui Ochi-verde.
Asta este o hartă strict secretă
a întregului Pământ.
Noi suntem aici lângă doamna verde cu torţa mare.
Şeful meu a închis-o pe Penny chiar...
Chiar, chiar aici! Lângă vafa cu ochelarii de soare!
Tot ce trebuie să faci este să ajungi de aici, acolo.
Ţi-am spus unde s-o găseşti, aşa că dacă vrei să mă dezlegi acum, plec.
Te voi elibera, pisico, odată ce o vom găsi pe Penny.
Pardon! Nu aşa a fost târgul! Am făcut o înţelegere!
Înţelegerea ta tocmai a expirat.
Mi-a spus asta cu nici măcar zece minute în urmă.
Ce ironie!
Perfect.
Portbagajul e încuiat.
Ascultă, cuţu, am nişte gheare destul de bune sub aceste lăbuţe.
Nu... Nu mă face să scot aceste răutăţi.
Devine urât.
- Ce faci. - Stai acolo.
Dacă mă uit foarte concentrat, va izbucni în foc şi se va topi.
Acum sunt îngrijorată.
- Uşor, ai grijă! - Ai grijă la picior.
Intruşi!
Mai încet, potaie!
- Băiete, chestia asta este grea. - Pune-o jos,
am uitat cheile.
Mă întorc imediat.
O monedă norocoasă.
Mulţumesc. Acum mişcă-ţi fundul.
- Încet... Eu îl ţin bine. - Îl ţii bine?
Îmi stă pe limbă. Îl cunosc pe acel câine.
Vă spun eu, Joey, Bobby... Vă uitaţi la mine de parcă... Vă zic eu!
Îl ştiu pe câinele ăla. L-am văzut pe undeva.
- Îţi vei aminti diseară, în somn. - Aşa o să fie.
- Am nişte veşti bune. - Serios?
Da, te-am băgat în spectacolul de diseară!
Asta nu înseamnă absolut nimic dacă Bolt e în continuare dispărut.
Nici măcar nu sunt veşti bune, mă rog, nu-mi pasă.
Este în regulă, dragă.
- Trebuie să fie atât de speriat. - Speriat? Vorbim despre Bolt.
El nu se sperie de nimic.
Pun pariu că Bolt ar vrea să participi la spectacolul de diseară.
Poate... poate nu.
Bolt te iubeşte foarte mult, scumpo, şi tu eşti aici.
Nu ar fi putut să se ducă prea departe.
Bine aţi venit în Ohio.
Ai super puteri, înseamnă că eşti... un fel de super câine?
- Informaţia aceea este secretă. - Haide! Care e cea mai tare putere a ta?
Ce zici de zbor? Poţi să zbori?
Nu fi prostuţă, nu pot zbura.
Dacă nu ai nici o putere, nu ai nici o putere, ce contează?
- Am un super lătrat. - Un super lătrat, glumeşti?
Ce se întâmplă când foloseşti super lătratul?
Chiar nu pot vorbi despre el. Este secret.
Aşa că îţi sugerez să taci şi să mă duci la Penny.
Chiar eşti ataşat de fetiţa asta, Penny.
- Este stăpâna mea. - Te rog, este un om.
Şi dacă mă întrebi, singurul om bun este...
Polistiren!
Capul la cutie!
Capul la... ce?
Ce este acest lichid roşu care curge din lăbuţa mea?
Se numeşte sânge, eroule.
- Am nevoie de el? - Da.
Dacă vrei să-l ţii în corpul tău unde îi este locul,
nu ar mai trebui să sari din camioane
care merg cu 120 de km/h pe drumurile naţionale!
De obicei sunt o idee mai indestructibil, dar...
Polistirenul! Chestia asta îmi slăbeşte puterile!
- Ce faci? Lasă aia jos. - Gata, m-am săturat de tine.
Dezleagă-mă, potaie!
Sau te voi răni serios cu acest fragment de polistiren!
- Eşti nebună? Nu ştii ce puteri are! - Sigur că sunt nebună
şi voi dezlănţui puterea polistirenului!
Bine, mâţă, ai câştigat. Te voi dezlega.
Ce loc ciudat să îţi pui pianul!
- Mai avem probleme, pisico? - Nu, nicio problemă.
Te voi duce la Penny.
Ce este asta?
- Ce? - Asta!
Spune-mi ce ai implantat în mine, pisico.
Otravă, un parazit, otravă, am mai spus-o parcă, nu?
Vezi? Sunt ameţit, nu mai pot gândi clar.
Nu-mi vine să cred. Ţi-e foame.
- Unde este antidotul? - Bine, bine.
Acolo este antidotul tău!
Mâncare!
Haide, foloseşte-ţi moaca de câine, ar putea fi frumos.
Ştii tu, cerşeşte. Fă moaca de câine!
Moaca de câine, ce înseamnă asta?
Normal că sunt legată de singurul câine din lume care nu ştie să cerşească.
Dacă vrei antidotul, trebuie să faci exact ce-ţi spun.
Nu prea cred, creatură degenerată a întunericului.
Minunat, asta este, tot ce-ţi cer este doar să-ţi înclini capul puţin.
- Mai mult, mai mult... - Ce prostie.
Nu, nu. Te rog, haide, aproape ai reuşit.
Bine, încearcă pe cealaltă parte.
Aşa, mai jos... Acum un mic zâmbet.
Lasă zâmbetul, pleoşteşte-ţi urechea stângă, cealaltă stângă.
Era mai bien cu cealaltă. Bine, acum lasă-le pe amândouă.
Ţine-le exact acolo, uită-te în sus.
Vine supa, păpuşel!
Poftim.
Da.
Uită-te la ochii lui drăguţi.
Zât, pisică proastă.
Dacă eşti un romantic, doresc să ştiu despre asta.
Coboară!
Chiar ajută şi elimină serotonina...
În oraşul ăsta lucrurile se fac cum vreau eu!
Bună, căţeluşule, ai venit după o gogoaşă cu gem de la bunica?
Aşteaptă chiar acolo.
Uită-te la tine, eşti un mic actor.
Nu am mai mâncat aşa bine de ani, uită-te aici, mi s-a mărit stomacul!
Foarte bine. Nu te obişnui cu asta. Trebuie să mergem.
Dar locul acesta este o mină de aur, ce-i cu tine?
În fiecare săptămână, noi prostovani care ne vor da mâncare.
Uită-te în jur. E perfect.
Mă înşeală cumva ochii, oare halucinez?
Poate fi... Eroul meu!
Eşti Bolt, super câinele. Eşti super tare.
Stai aşa. Îl cunoşti pe acest câine?
- Da, este total nemaipomenit. - Bine, am stabilit asta.
- Cine eşti? - Sunt Rhino.
Rhino hamsterul.
Nu toţi strămoşii mei au fost hamsteri. Sunt 1,16% lup
cu nişte sânge de polifag galben dar nu asta contează.
Printre noi este o legendă. Bolt, supercâinele!
Poate depăşi în fugă proiectilele, arde metalul cu "privirea de foc"...
Şi cel mai tare: poate distruge structuri masive
cu super-lătratul!
Stai aşa, ai văzut super-lătratul.
- M-ai urmărit? - Desigur, mă uit la tine tot timpul.
- Asta este incredibil. - Nu e chiar aşa.
Dar sunt aşa de vigilent! Nimeni nu poate scăpa nedetectat!
- Eşti o fantomă. - Dacă spui tu...
Ce zici de asta? Înspăimântător, nu?
- Parcă am fi gemeni. - Da... înspăimântător.
- Unde este Penny? - A fost răpită de Ochi-verde.
Răpită? Asta este groaznic! Ar putea fi în mare...
Mare pericol, ştiu. Dar am capturat această pisică.
O agentă a lui Ochi-verde, presupun.
Presupunerea ta e corectă. Ea mă duce la Penny.
Tu eşti un parazit.
Cum poţi dormi noaptea? Penny este cea mai bună persoană.
Îl iubeşte pe Bolt şi el e nemaipomenit, iar tu eşti un monstru!
Cum îndrăzneşti să le distrugi relaţia cu răutatea ta... mori.
- Mori, mori... - Uşor.
- Dă-mi drumul. - Uşor, uşor, Rhino.
Ai dreptate, avem nevoie de ea în viaţă.
Noi?
Pot fi de mare ajutor în echipa ta, Bolt.
- Ascult. - Sunt rapid ca fulgerul.
Am reflexe foarte ascuţite şi sunt un maestru în camuflare.
Plus că voi ţine pisica sub supraveghere.
- Drumul va fi greu. - Am globul.
- Nu există cale de întoarcere. - Cred că va trebui să îndur!
- Uşurinţa nu face parte din ecuaţie. - Promit.
Trebuie să te avertizez, mergi în burta bestiei, pericol peste tot.
- Mănânc pericol la micul dejun. - Ţi-e foame?
- Sunt lihnit. - Bine-ai venit la bord.
Putem vorbi puţin despre asta?
Nu ştiu ce se petrece aici
dar sunt puţin îngrijorată de numărul de nebuni din această călătorie.
- Limita mea este unul. - Vine cu noi.
Mişcă-te, prizonieră, pierdem timpul.
De acord.
Trebuie să găsim cel mai rapid mijloc de transport.
Am o idee mai bună, urmaţi-mă.
Deci ce facem aici este să sărim pe tren.
Trebuie doar să aterizăm pe traiectoria potrivită. Pierd ceva din vedere, Rhino?
Doar faptul că fiecare minut cu tine este cel mai fericit din viaţa mea.
Uită de asta. Nu se poate să fac aşa ceva.
- Calmează-te, pisico. Eşti cu mine. - Asta e problema.
Calmează-te. Când făcea asta în "cutia magică" era nemaipomenit!
Magică ce?
Ştii tu, "cutia magică" la care se uită toţi.
Are această cutie magică imagini care se mişcă?
Da, şi imaginile lui Bolt sunt cele mai bune.
Imaginile lui Bolt. Desigur...
- Să începem. - Aşteaptă, nu eşti un super erou...
Ce faci?
Mittens.
Apucă-mi lăbuţa. Am nevoie de tine în viaţă.
Eşti nebun. Stai departe de mine.
- Apucă-mi lăbuţa, te voi salva. - Nu, nu o vei face.
Nu eşti un super erou...
Bolt!
Sabotoareo.
- Opreşte-te! Încerc să-l ajut. - Să-l ajuţi? Da, sigur.
Nu-ţi face griji, Bolt, o voi opri.
Nu-l pot ţine.
- Dă-mi drumul, monstrule! - Bolt!
Lumea reală doare. Dar tu nu ştiai despre asta.
Jos, pisico. Nu avem timp de asta.
Îi voi aduce o scară.
Uite ce, geniule, faci parte dintr-un spectacol TV.
Ştii ce e aia televiziune? E distracţie pentru oameni.
Totul e fals. Nimic din ce crezi tu că e real, nu e real.
- Asta crezi tu! - De când te-ai rătăcit, ce puteri mai ai?
Pentru prima dată îţi e foame, sângerezi...
Şi chiar crezi că te-ai născut cu un semn EXACT în forma de fulger?
Ştii ce este? Crezi ca te-ai născut cu un semn în formă de fulger?
Este semnul puterii mele.
Este semnul unui make-up artist!
Ridicol. Treci jos.
Nu.
Mittens, mă jur, voi super lătra la tine.
- Da, fă-ţi de cap. Să vedem ce iese. - Nu mi-ai dat de ales.
Super lătratul. Înfricoşător, înfricoşător!
Da, este foarte foarte super.
Nu este adevărat.
Ăla a sunat foarte "super".
Stai aşa! Ba nu.
Bine, bine. Am prins ideea, te poţi opri acum.
Opreşte-te! Opreşte-te odată! Nu glumesc.
Vrei să te opreşti?
Bine, eşti un super câine, Bolt, linişte.
Bolt, trebuie să fugim.
- Bolt! - Vino aici.
Câine Pierdut: Bolt
L-am găsit, domnişoară! L-am găsit!
- L-am găsit! - Bolt!
Acesta nu e Bolt.
Depinde cum te uiţi la el.
Ştii, când am fost mic, am vrut o bicicletă de ziua mea,
dar părinţii mei mi-au luat o mănuşă de baseball...
Ştii ce am făcut? M-am prefăcut că acea mănuşă era o bicicletă.
Şi o duceam la şcoală în fiecare zi.
Poveste adevărată.
- Nu este el. - Cred că este el.
Mulţumesc.
Uite, copile, trebuie să ţi-o spun în faţă...
Dacă nu ne reapucăm de filmări, oamenii îşi vor pierde slujbele.
- Oameni buni cu familii. - Dar Bolt este încă acolo.
Ne pare rău pentru tine.
Şi ultimul lucru pe care vrem să-l facem este să îi cerem unei fetiţe
să ia o decizie matură.
Dar s-a ajuns la asta, trebuie să treci mai departe.
Trebuie să renunţi la Bolt.
Probabil sunt făcute din polistiren!
Nu, nu se poate termina aşa.
Nu-ţi mai face griji, vom ieşi de aici.
Nu poţi, Bolt. N-ai nimic.
Nicio super putere, niciun "super lătrat".
Şi nicio "privire de foc".
Ascultă, suntem duşi într-un loc unde oamenii cumpără animale.
Asta fac oamenii. Întotdeauna îi aleg pe cei drăguţi.
Cei care arată ca tine, Bolt.
Dar noi, restul, niciodată nu vom ieşi afară.
Am spus că vom ieşi de aici, bine?
Eroul meu!
Cine este, destinul?
Aşteptam să mă cauţi.
Renunţi odată? Îţi lichefiezi restul de creier care ţi-a mai rămas!
Nu pot fi ţinut într-un container.
Uită-te la asta!
Am făcut-o, m-am întors.
Polistirenul ăsta e dat naibii.
Absolut nemaipomenit! Niciun camion nu-i poate tine pe Bolt şi pe Rhino!
Rhino, ce faci tu aici?
Nimic, doar savurez o plimbare de seară.
Şi mi-am zis: "Voi deschide uşa acestui camion"!
- Ai deschis uşa? - Da, am făcut-o.
Asta este minunat, Rhino.
Este foarte bine.
Bine, să mergem să recuperăm prizoniera.
Nu o pot face.
Ce ai spus?
- Nu pot. - Cine eşti?
- Eşti Bolt. - Dar nu sunt...
Cine distrus de unul singur laboratorul secret al lui Ochi-verde?
Cine i-a dejucat planul de a infiltra la Olimpiadă gimnaşti cyborgi?
- Cine, Bolt, cine? - Eu, dar...
Tu! Tu poţi, Bolt. Pentru că pe toată planeta
sunt animale care simt că nu pot.
Ca un mic hamster care îşi petrecea zilele
în parcul de rulote, visând la ziua în care şi el va
salva o fetiţă din pericol şi i se va spune:
"Ai reuşit, Rhino, ai salvat ziua". Au nevoie de un erou, Bolt!
De cineva care, indiferent de şanse, va face ceea ce este drept.
Au nevoie de un erou ca să le spună că uneori imposibilul
poate deveni posibil, dacă eşti nemaipomenit!
Ei bine, ai dreptate într-o privinţă, Rhino.
Mittens are nevoie de un erou.
Cred că va trebui s-o facem.
Atâta modestie! Spune-mi cine o s-o salveze pe acea pisică?
- Eu. - Cine, spune-mi, cine?
Eu.
Îmi aduc globul.
Protecţia Animalelor din Elmwood.
Acolo.
Acolo este!
Ca atunci când ai pătruns în aerobaza arctică a lui Calico!
Nu va fi exact ca atunci, Rhino.
Trebuie să facem lucrurile puţin diferit.
Modul de camuflare.
- Noapte bună, Ester. - Bine, Lloyd.
Lloyd!
Va sări de nicăieri şi mă va speria, iar eu voi da iar cu spray cu piper.
Jur că este ca şi cum aş lucra cu nişte copilaşi!
Ameninţarea îndepărtată.
Mă simt în viaţă.
Acolo este un paznic.
Mă voi ambala bine în glob.
Trebuie să-i îndepărtăm de acea uşă.
- Bolt! - Bolt.
Dumnezeule, citesc.
Bolt!
- Bolt, ce faci aici? - Te ajut să evadezi.
Ai străbătut tot drumul ăsta numai pentru mine?
Da.
Dar cum... Nu ai nicio super putere.
- Ştiu. - Serios?
Da.
- O zi nebună pentru tine, nu? - A fost lungă, da.
- Eşti gata pentru asta? - Nu.
Nici eu.
Ce vă scoate din pepeni?
Aşteaptă, de unde ai acel hamster?
Dă-l, dă-l.
- Aşteaptă! - Iniţiem evadarea.
Ai grijă la uşă. Ai grijă la uşă.
Super lătratul. Super lătratul.
Sfinte Sisoe! Ce i-aţi făcut camionetei mele?
Opreşte-te!
- Aveţi nevoie de ajutor serios! - Mă ustură ochii!
- Avem nevoie de o maşină. - Am eu una mare!
Cu plăcere!
Nu pot să cred, în întreaga mea viaţă am vrut să aud un super lătrat.
Eşti o legendă!
Dacă nu urmăresc tipii răi, atunci ce sunt?
Adică... ce...
Nu-ţi mai face griji. Să fii un câine normal este cel mai tare
lucru din lume, bine?
Îţi voi spune un secret. Un mic secret ştiut de pisici.
Ştii de ce urâm câinii? Pentru că vrem să fim câini...
Suntem complexate de câini.
Ce fac câinii?
Mănâncă, dorm, îşi fugăresc coada, rod pantofii stăpânului.
Nu-ţi trebuie vreo diplomă de masterat.
Majoritatea câinilor trăiesc într-un loc ca acesta.
- Şi, nu ştiu, fac lucruri de genul... - Din asta? Dar...
- Acesta este bolul tău. - Care este?
Asta! Întreaga podea. Dacă este pe pământ merge la câine.
Cât de tare e asta?
Şi în nopţile reci, asta şi un bol mâncare?
Nici că se poate mai bine de atât.
Se pare că ştii multe despre aceste locuri.
Da, mi-am făcut şi eu veacul în aşa ceva, dar am suflet de maidaneză.
Am fugit cu prima ocazie fără să privesc înapoi.
Ştiu că este tare! Este tare!
Este mai tare decât tare, este nemaipomenit.
El este...
Eu sunt... nemaipomenit.
Cred că este timpul să îţi fac cunoştinţă...
cu piesa de rezistenţă a câinelui obişnuit.
- Scoate-ţi capul pe fereastră. - De ce?
Doar fă-o.
Asta este nemaipomenit.
Scoate-ţi limba!
Este total tare. Tu de ce nu încerci?
Nu, mulţumesc. Este o chestie câinească.
♪ Am atâtea de dat.
♪ Jur că am.
♪ Poate că n-am nouă vieţi
♪ Dar asta pare nou-nouţă.
♪ Cred că am dus o viaţă bună
♪ Am încercat să fiu sinceră.
♪ Sunt câteva lucruri de care nu mi-am dat seama
♪ Până ce te-am cunoscut.
♪ Cum simt adierea vântului
♪ Pe obrajii mei
♪ Când latru la lună.
♪ Nu există casă ca a ta
♪ Pentru că aceea îţi aparţine.
♪ Uite-mă cum vin
♪ Înapoi la tine.
♪ Nu există casă ca a ta
♪ Pentru că aceea îţi aparţine.
♪ Dădusem de mari belele
♪ Eram atât de confuz
♪ Poate că nu văd în culori
♪ Dar sigur mă pot simţi albastru.
♪ Am simţit o mulţime de lucruri
♪ Poate nu toate sunt adevărate.
♪ Experienţa mea era atât de misterioasă...
♪ Până ce te-am cunoscut.
♪ Acum soarele va răsări
♪ în est.
♪ Dar latru
♪ la lună.
♪ Nu există casă ca a ta
♪ Pentru că aceea îţi aparţine.
♪ Uite-mă cum vin
♪ Înapoi la tine.
♪ Nu există casă ca a ta
♪ Pentru că aceea îţi aparţine.
♪ Nu există casă ca a ta
♪ Pentru că aceea îţi aparţine.
♪ Nu există casă ca a ta
♪ Pentru că aceea îţi aparţine. ♪
Bolt, trezeşte-te.
Haide, am o surpriză pentru tine.
Bine, nu trage cu ochiul.
Acum, deschide-i.
Scaldă-te în strălucire, păpuşel!
Lasă-mă să îţi fac turul de onoare.
Acesta este al meu şi acesta este al tău.
- Mittens, eu... - Ţi-am găsit şi un fel de pernă moale
şi nişte polistiren cu care am umplut-o ceea ce cred că este creativ şi ironic,
ştii ce vreau să spun?
- Mittens, nu cred... - Ia priveşte.
Intimitate completă şi e complet antifonată!
- Ei bine, nu cred... - Bine, am minţit, nu este antifonată.
Nu pot sta aici.
- Ce? - Suntem la un pas de Penny.
Totuşi te vei întoarce la ea?
Mittens, este stăpâna mea.
Uită-te la mine, Bolt. Sunt reală.
Ce părere ai despre asta? Este reală?
Arată asta real pentru tine? Asta? Sau asta?
Ce părere ai de asta, Bolt? Este o actriţă.
- Doar se preface. - Nu Penny.
Nu este nicio Penny. Este falsă.
Nu, te înşeli, mă iubeşte.
Nu, nu Bolt, asta fac ei, bine?
Se comportă ca şi cum te-ar iubi,
se comportă ca şi cum te-ar păstra pentru totdeauna
şi, într-o zi, îşi împachetează lucrurile, se mută,
îşi iau iubirea cu ei şi îşi lasă biata pisică să se descurce singură.
O părăsesc...
Mă întreb cu ce a greşit.
Îmi pare rău, Mittens...
Penny e diferită.
Atunci, pleacă.
- Mittens. - Pleacă, Bolt.
Nu trebuia să-mi fie milă de tine.
- Mittens... - Pleacă de aici, Bolt.
Ai grijă de tine, Mittens.
Toată pizza asta nu îmi arată deloc iubire.
- Bună, Rhino. - Bună, mâţo.
- Unde este Bolt? - Este...
- A plecat. - Bolt a plecat?
Dar... mi-a spus să-ţi spun că...
trebuie să-l înfrunte pe Ochi-verde singur.
- Unde mergi? - La Bolt.
Dar nu mai are nevoie de noi.
Crede-mă, am mai văzut asta de un milion de ori.
În noaptea rece de dinaintea bătăliei când colţii din oţel ai răului
se ascut şi se pregătesc să muşte
eroul trebuie să se ducă să înfrunte cea mai mare provocare
singur.
Dacă Bolt m-a învăţat ceva, asta este
să nu îţi laşi prietenul la nevoie.
Când coechipierii tăi sunt în pericol, mergi.
Indiferent dacă ţi-o cer sau nu, te duci!
Fără să ştii dacă vei mai reveni în viaţă.
Ai luat-o în sensul greşit.
Te duci! Ştiind că şrapnelele
îţi pot străpunge inima. Te duci!
Penny!
Nu se poate! Bolt! Sunt un mare fan al tău, frăţioare.
Eu sunt Blake. El e partenerul meu, Tom. Ce mai faci?
Ce mai faci?
Şi el e asistentul nostru personal, Billy
care trebuia să ne aştepte pe sârmă.
Dar te admir de atâta timp şi voiam să îţi spun dintotdeauna ceva
în caz că aş fi apucat să te cunosc.
Billy, ai făcut ceva îngrozitor.
Fă-te util. Adu-mi nişte firimituri sau boabe. Du-te!
Făina integrală nu e acelaşi lucru cu grăunţele!
- Nu e la fel, Billy! - Să nu te întorci cu făină integrală!
- Bine, băieţi, chiar trebuie să plec. - Ştiu că eşti ocupat.
Dar dacă ai o clipă, îţi voi da o idee pentru emisiunea ta.
Tom e mai bun la asta. Îi dau lui cuvântul.
Tom e sub lumina reflectoarelor.
Aşteaptă!
- Extratereştri. - Surpriză!
- Extratereştri? - Publicul adoră extratereştrii.
- O să fie uriaş, omule! Uriaş! - Nu ne pot atinge.
Îmi place. Dar dacă voi, băieţi, mă ajutaţi s-o găsesc pe Penny,
faţă din emisiunea TV,
mi-ar plăcea să aud mai mult din aceste idei despre extratereştri, dar pe drum.
- Avem o şansă! - Nu o lua razna.
Aşa ai dat-o în bară cu Nemo.
Când unda de tractare o atrage pe Penny către nava amiral a extratereştrilor...
- Imaginea se întunecă. - Avem un cântec grozav pentru generic.
Vorbeşte cu oamenii ta. Suntem pregătiţi să trecem la treabă.
Încă mai este la bord!
Acolo este!
Cel mai îngrozitor loc de pe Pământ.
În sfârşit am ajuns în burta bestiei.
În bârlogul lui Ochi-verde.
Rhino, stai!
Stai!
Care este problema? Sunt agitat?
Poate că e foarte greu pentru tine să înţelegi, dar, vezi tu, uneori...
lucrurile nu sunt cum par a fi şi uneori...
crezi că ceva e real şi de fapt nu este...
Tot antrenamentul meu m-a pregătit pentru acest moment.
Mori!
Pregăteşte-te, bestie murdară, pentru că îţi voi bate pancreasul
cu splina apoi îţi vor smulge ficatul...
Ce drăgălaş eşti cu mustăţile tale mititele...
Am avut un hamster la fel când eram mic.
Bolt!
Eşti bine!
Cum te-ai întors?
Bolt, am crezut că te-am pierdut.
Eşti băiatul meu bun.
Ce băiat cuminte.
Bine, oameni, să trecem pe platoul 7 şi s-o facem de-adevăratelea.
- Mi-e dor de el. - Ştiu, dragă.
Şi mie.
Pe poziţii, vă rog!
Stai nemişcată, draga mea.
Scena 15, dubla 1.
Acţiune.
Profesore.
Aş vrea să-ţi mulţumesc că ne-ai dat acces la acea...
minte labirintică a ta.
Ştii că nu aş face aşa ceva.
Numai dacă nu este singura cale ca să-ţi salvezi fetiţa.
- Penny! - Tată!
Bolt! Aici, băiete.
Câinele tău nu este prin apropiere...
Prindeţi câinele acela!
Aici băiete, vino aici.
Foc! Foc! Incendiu!
Potaie!
Mittens, ce faci aici?
Ca să scurtez povestea, am fost fugărită de un câine dement prin toată ţara.
Dar asta nu e important, adevărata întrebare este...
Ce faci tu aici şi de ce nu eşti acolo, înăuntru?
Ai avut dreptate, Mittens.
Ea... ei bine, nu a fost nimic real.
Nu, Bolt, este real. Am fost înăuntru chiar acum.
I-am văzut chipul după ce-ai plecat. I s-a rupt inima.
Nu vrea orice câine. Te iubeşte pe tine.
Este stăpâna ta şi tu eşti câinele ei.
- Bolt, trebuie să ai încredere în mine. - Mittens, linişte.
- Nu, trebuie să auzi asta. - Nu serios, linişte.
Ce este?
Penny!
- Ajutor, ajutor! - Rezistă.
Vă rog!
Dumnezeule, platoul!
Da, mai bine ai fugi.
- Treceţi la posturi. - Ce facem?
Trebuie să încercăm să intrăm în acea clădire!
Bolt!
- Mai este cineva înăuntru? - Nu ştiu.
Intru!
- E o zi bună să mori! - Nu cu mine alături, rozătoareo!
Bolt!
Ştiam că te vei întoarce.
Bolt, alergare rapidă!
Doar du-te.
Du-te.
Va fi bine.
Eşti băiatul meu bun.
Te iubesc.
Mi-aţi văzut fiica? Mi-a văzut cineva copilul?
Ce se aude?
Linişte. Toată lumea să facă linişte.
Este super lătratul.
- Vine de acolo! - Haideţi, haideţi!
I-am găsit! Sunt aici, i-am găsit!
Avem o urgenţă. Faceţi loc oameni buni, să trecem.
- Bolt! - Dragă.
Eşti bine! Trebuie să fii bine.
- Este în siguranţă. - O vom duce la spital.
Îmi pare atât de rău pentru ce s-a întâmplat.
Nu îmi pot imagina ce trebuie să simţi acum,
nicio mamă nu trebuie să treacă prin aşa ceva...
Îţi promit că voi face ca asta să ne meargă,
mă gândesc la reportaje, contracte de producţie,
postul de producător executiv...
Este atât de minunat!
Ne dăm demisia!
Să nu ne grăbim...
Să o lăsăm pe mai târziu.
Îmi este frică că rănile tale sunt mult mai grave
decât am crezut că ar fi.
Ţi-am reconstruit complet faţa.
Priveşte.
Măcar Calico nu mă va mai putea recunoaşte.
Calico!
Bolt!
Extratereştri!
Este total neverosimil.
- Absolut "ridiculos". - Poţi să spui asta din nou.
Chiar acolo... acolo.
Ăsta este locul.
Căţel prostuţ!
Asta e de păstrat.
Vrei să mergi să te joci afară?
Să mergem.
- Câinele ăla îţi pare cunoscut? - Nu, nu l-am mai văzut niciodată.
♪ Nobody listens to me
♪ Don't hear a single thing I've said
♪ Say anything to soothe me
♪ Anything to get you from my head
♪ Don't know how I really feel
♪ The faith it takes to make like I don't care
♪ Don't know how much it hurts
♪ To turn around like you were never there
♪ Like somehow you could be replaced
♪ And I could walk away from the promises we made
♪ And swore we'd never break
♪ - I thought I lost you ♪ - I thought I lost you
♪ When you ran away to try to find me
♪ I thought I'd never see your sweet face again
♪ I turned around and you were gone And on and on the days went
♪ But I kept the moments that we were in
♪ 'Cause I hoped in my heart you'd come back to me, my friend
♪ And now I got you
♪ But I thought I lost you
♪ I felt so empty out there
♪ And there were days I had my doubts
♪ But I knew I'd find you somewhere
♪ 'Cause I knew I couldn't live without
♪ You in my life for one more day
♪ And I swore I'd never break those
♪ - Promises we made ♪ - Promises we made
♪ I thought I lost you ♪ When you ran away to try to find me
♪ I thought I'd never see your sweet face again
♪ I turned around and you were gone ♪ And on and on the days went
♪ But I kept the moments that we were in
♪ 'Cause I hoped in my heart you'd come back to me, my friend
♪ And now I got you
♪ But I thought I lost you
♪ I told myself I wouldn't sleep
♪ Till I'd searched the world from sea to sea
♪ I made a wish upon a star I turned around and there you were
♪ - Now here we are ♪ - Now here we are
♪ Here we are
♪ I thought I lost you
♪ I thought I lost you, too
♪ I thought I lost you
♪ Yeah
♪ I thought I lost you ♪ When you ran away to try to find me
♪ I thought I'd never see your sweet face again
♪ I turned around and you were gone ♪ And on and on the days went
♪ But I kept the moments that we were in
♪ And I knew in my heart you'd come back to me, my friend
♪ And now I got you
♪ But I thought I lost you
♪ I thought I lost you, too
♪ So glad I got you, got you
♪ So glad I got you Yeah, yeah
♪ - I thought I lost you ♪ - I thought I lost you, too ♪